ВИЗВОЛЕННЯ ВІННИЦІ
08 травня 2013, 00:00
![ВИЗВОЛЕННЯ ВІННИЦІ ВИЗВОЛЕННЯ ВІННИЦІ](https://vinnicya.vn.ua/sites/default/files/styles/500x330m/public/field/image/1520251482viz_vin.jpg?itok=ggHLpp-a&v=1719318604)
Визволення Вінниці посідає гідне місце в літописі Великої Вітчизняної війни. При визволенні Вінниці в порівнянні з визволенням інших міст загинуло значно більше людей, тому що фашистська армія мала тут потужне технічно-бойове оснащення і систему дотів.
Участь у визволенні брали 6 загальновійськових, 5 танкових, 2 повітряних армії, майже півмільйона радянських воїнів. Разом з ними проливали кров бійці і Першої чехословацької бригади під керуванням майбутнього Героя Радянського Союзу Людвика Слободи. Допомагали їм народні месники та місцеве населення. Наступ почався ще 11 березня з Погребищенського району і розвивався досить успішно. Тому 13 березня 38-ма армія отримала додаткові завдання: 18 березня вона мала форсувати Південний Буг, визволити Вінницю і наприкінці березня оволодіти районом Почапинці, Жмеринка, Тарасівка. За тиждень треба було подолати 100 кілометрів, що в умовах повсюдного бездоріжжя тоді було вкрай проблематично. 15 березня, випереджаючи встановлений командуванням графік пересування, 38 армія підійшла до Вінниці. І 20 березня 1944 року війська 1-го Українського фронту стрімко увірвалися в південну частину міста Вінниця, а потім заволоділи залізничною станцією і східною околицею Вінниці. А 28 березня наступаючі війська оволоділи останнім на території області населеним пунктом, що перебував під контролем ворога, селом Кривохижинцями Мурованокуриловецького району.
Загалом окупація Вінниці тривала три роки і вісім місяців. Німецько-румунський окупаційний режим на Поділлі проявив себе надзвичайно цинічно та жорстоко. Впродовж свого існування та діяльності – до кінця березня 1944 р. загарбники знищили 169260 мирних жителів Вінниччини, а із замученими у вінницьких концтаборах військовополоненими кількість жертв становить понад 205 тис. чол., у німецьке рабство вивезено 78650 чол.
На жаль, навіть зараз, немає достеменних даних про кількість загиблих під час боїв за Вінницю. Багато імен полеглих значаться на Меморіалі Слави, в тому числі й членів партизанського руху. Але відомо, що за визволення Вінницької області медаллю „Золота Зірка” нагороджено майже 150 солдатів і офіцерів. Серед кавалерів „Золотої Зірки” 5 уродженців Вінницької області. А танкіст Іван Бойко удостоєний почесного звання Героя Радянського Союзу двічі. Вінницька земля стала місцем подвигу десятків кращих синів Вітчизни. За це їм низький уклін, та шана від усіх поколінь вінничан.
Участь у визволенні брали 6 загальновійськових, 5 танкових, 2 повітряних армії, майже півмільйона радянських воїнів. Разом з ними проливали кров бійці і Першої чехословацької бригади під керуванням майбутнього Героя Радянського Союзу Людвика Слободи. Допомагали їм народні месники та місцеве населення. Наступ почався ще 11 березня з Погребищенського району і розвивався досить успішно. Тому 13 березня 38-ма армія отримала додаткові завдання: 18 березня вона мала форсувати Південний Буг, визволити Вінницю і наприкінці березня оволодіти районом Почапинці, Жмеринка, Тарасівка. За тиждень треба було подолати 100 кілометрів, що в умовах повсюдного бездоріжжя тоді було вкрай проблематично. 15 березня, випереджаючи встановлений командуванням графік пересування, 38 армія підійшла до Вінниці. І 20 березня 1944 року війська 1-го Українського фронту стрімко увірвалися в південну частину міста Вінниця, а потім заволоділи залізничною станцією і східною околицею Вінниці. А 28 березня наступаючі війська оволоділи останнім на території області населеним пунктом, що перебував під контролем ворога, селом Кривохижинцями Мурованокуриловецького району.
Загалом окупація Вінниці тривала три роки і вісім місяців. Німецько-румунський окупаційний режим на Поділлі проявив себе надзвичайно цинічно та жорстоко. Впродовж свого існування та діяльності – до кінця березня 1944 р. загарбники знищили 169260 мирних жителів Вінниччини, а із замученими у вінницьких концтаборах військовополоненими кількість жертв становить понад 205 тис. чол., у німецьке рабство вивезено 78650 чол.
На жаль, навіть зараз, немає достеменних даних про кількість загиблих під час боїв за Вінницю. Багато імен полеглих значаться на Меморіалі Слави, в тому числі й членів партизанського руху. Але відомо, що за визволення Вінницької області медаллю „Золота Зірка” нагороджено майже 150 солдатів і офіцерів. Серед кавалерів „Золотої Зірки” 5 уродженців Вінницької області. А танкіст Іван Бойко удостоєний почесного звання Героя Радянського Союзу двічі. Вінницька земля стала місцем подвигу десятків кращих синів Вітчизни. За це їм низький уклін, та шана від усіх поколінь вінничан.
Читайте також:
Здоров'я та краса
Додати коментар