![НАСИЛЬСТВО В СІМ’Ї: ПОШУК СПІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ПОДОЛАННЯ НАСИЛЬСТВО В СІМ’Ї: ПОШУК СПІЛЬНИХ ШЛЯХІВ ПОДОЛАННЯ](https://vinnicya.vn.ua/sites/default/files/styles/500x330m/public/field/image/1520247478nasilstvo_v_simyi1_sayt.jpg?itok=HQHpYYaX&v=1719560790)
Ситуація, коли насильство в сім'ях стало майже буденним явищем, завдає великої соціальної та моральної шкоди суспільству. Виховання дітей в умовах насильства призводить не лише до втрати найдорожчого для людини - життя та здоров'я, а також програмує нове покоління на здійснення насильства, утвердження аморальних стандартів поведінки в сім'ї, колективі, у суспільстві в цілому.
Протидія насильству в сім'ї вимагає від працівників служб соціального забезпечення, правоохоронних органів, громадськості постійних зусиль, спрямованих на попередження та розкриття злочинів, скоєних у сімейному середовищі. Як свідчить практика, близько половини сімейно-побутових конфліктів залишаються латентними аж до моменту скоєння злочину, тобто потерпілі не бажають, а найчастіше соромляться повідомляти про факти насильства в сім'ї або не вірять у можливість реальної допомоги з боку правоохоронців. Тому одним з основних завдань державних органів виконавчої влади, громадських організацій, органів внутрішніх справ є протидія насильству в сім'ї, а також роз'яснення населенню, що приховування подібних фактів робить можливим скоєння таких злочинів і надалі.
Закон України «Про попередження насильства в сім'ї» визначає насильство в сім'ї як будь-які умисні дії фізичного, сексуального, психологічного чи економічного спрямування одного члена сім'ї по відношенню до іншого члена сім'ї, якщо ці дії порушують конституційні права і свободи члена сім'ї як людини та громадянина і наносять йому моральну шкоду, шкоду його фізичному чи психічному здоров'ю. Насильство в сім'ї може бути вчинено тільки членом сім'ї. Прирівнюватися до членів сім'ї можуть: фактичне подружжя, піклувальник і опікуваний, фактичні вихователі й вихованці у випадках, коли ці особи спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки морального та матеріального характеру. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Діяння визнається насильством в сім'ї лише тоді, коли воно порушує вимоги чинного законодавства і призводить чи може призводити до порушення конституційних прав і свобод члена сім'ї. Насильство в сім'ї може мати форму активних дій (нанесення побоїв, знищення майна тощо) або бездіяльності, тобто пасивної поведінки особи, коли вона не вчиняє дій, які могла та повинна була вчинити.
Іван Заяц, капітан міліції
заступник начальника СДІМ
Староміського РВ ВМУ
УМВС України у Вінницькій області
Добавить комментарий